1 %%% Fiktivní kapitola s ukázkami sazby
3 \chapter{Nápověda k~sazbě}
7 Vlastní text bakalářské práce je uspořádaný hierarchicky do kapitol a podkapitol,
8 každá kapitola začíná na nové straně. Text je zarovnán do bloku. Nový odstavec
9 se obvykle odděluje malou vertikální mezerou a odsazením prvního řádku. Grafická
10 úprava má být v~celém textu jednotná.
12 Práce se tiskne na bílý papír formátu A4. Okraje musí ponechat dost místa na vazbu:
13 doporučen je horní, dolní a pravý okraj $25\,\rm mm$, levý okraj $40\,\rm mm$.
14 Číslují se všechny strany kromě obálky a informačních stran na začátku práce;
15 první číslovaná strana bývá obvykle ta s~obsahem.
17 Písmo se doporučuje dvanáctibodové ($12\,\rm pt$) se standardní vzdáleností mezi řádky
18 (pokud píšete ve Wordu nebo podobném programu, odpovídá tomu řádkování $1,5$; v~\TeX{}u
19 není potřeba nic přepínat). Pro běžný text používejte vzpřímené patkové písmo.
20 Text matematických vět se obvykle tiskne pro zdůraznění skloněným (slanted) písmem,
21 není-li k~dispozici, může být zastoupeno kurzívou.
23 Primárně je doporučován jednostranný tisk (příliš tenkou práci lze obtížně svázat).
24 Delší práce je lepší tisknout oboustranně a přizpůsobit tomu velikosti okrajů:
25 $40\,\rm mm$ má vždy \emph{vnitřní} okraj. Rub titulního listu zůstává nepotištěný.
27 Zkratky použité v textu musí být vysvětleny vždy u prvního výskytu zkratky (v~závorce nebo
28 v poznámce pod čarou, jde-li o složitější vysvětlení pojmu či zkratky). Pokud je zkratek
29 více, připojuje se seznam použitých zkratek, včetně jejich vysvětlení a/nebo odkazů
32 Delší převzatý text jiného autora je nutné vymezit uvozovkami nebo jinak vyznačit a řádně
35 \section{Jednoduché příklady}
37 %%% Bez \usepackage{icomma}:
38 % Čísla obvykle sázíme v~matematickém režimu s~desetinnou čárkou: \[\pi \doteq 3{,}141\,592\,653\,589.\]
40 %%% S \usepackage{icomma}:
41 Čísla obvykle sázíme v~matematickém režimu s~desetinnou čárkou: \[\pi \doteq 3,141\,592\,653\,589.\]
43 Mezi číslo a jednotku patří úzká mezera: šířka stránky A4 činí $210\,\rm mm$, což si
44 pamatuje pouze $5\,\%$ autorů. Pokud ale údaj slouží jako přívlastek, mezeru vynecháváme:
45 $25\rm mm$ okraj, $95\%$ interval spolehlivosti.
47 Rozlišujeme různé druhy pomlček:
48 červeno-černý (krátká pomlčka),
49 strana 16--22 (střední),
50 $45-44$ (matematické minus),
51 a~toto je --- jak se asi dalo čekat --- vložená věta ohraničená dlouhými pomlčkami.
53 V~českém textu se používají \uv{české} uvozovky, nikoliv ``anglické''.
55 % V tomto odstavci se vlnka zviditelňuje
58 Na některých místech je potřeba zabránit lámání řádku (v~\TeX{}u značíme vlnovkou):
59 u~předložek (neslabičnych, nebo obecně jednopísmenných), vrchol~$v$, před $k$~kroky,
60 a~proto, \dots{} obecně kdekoliv, kde by při rozlomení čtenář \uv{škobrtnul}.
63 \section{Matematické vzorce a výrazy}
65 Proměnné sázíme kurzívou (to \TeX{} v~matematickém módu dělá sám, ale
66 nezapomínejte na to v~okolním textu a také si matematický mód zapněte).
67 Názvy funkcí sázíme vzpřímeně. Tedy například:
68 $\var(X) = \E X^2 - \bigl(\E X \bigr)^2$.
71 \[ % LaTeXová náhrada klasického TeXového $$
72 \mathbb{X} = \begin{pmatrix}
78 Povšimněme si tečky za~maticí. Byť je matematický text vysázen
79 ve~specifickém prostředí, stále je gramaticky součástí věty a~tudíž je
80 zapotřebí neopomenout patřičná interpunkční znaménka. Výrazy, na které
81 chceme později odkazovat, je vhodné očíslovat:
82 \begin{equation}\label{eq01:Xmat}
83 \mathbb{X} = \begin{pmatrix}
89 Výraz \eqref{eq01:Xmat} definuje matici $\mathbb{X}$. Pro lepší čitelnost
90 a~přehlednost textu je vhodné číslovat pouze ty výrazy, na které se
91 autor někde v~další části textu odkazuje. To jest, nečíslujte
92 automaticky všechny výrazy vysázené některým z~matematických
95 Zarovnání vzorců do několika sloupečků:
97 S(t) &= \pr(T > t), &\qquad t&>0 &\qquad&\text{ (zprava spojitá),}\\
98 F(t) &= \pr(T \leq t), &\qquad t&>0 &\qquad&\text{ (zprava spojitá).}
101 Dva vzorce se spojovníkem:
102 \begin{equation}\label{eq01:FS}
105 S(t) &= \pr(T > t) \\[1ex]
106 F(t) &= \pr(T \leq t)
108 \; % zde pomůže ručně vynechat trochu místa
110 \quad t>0 \qquad \text{(zprava spojité).}
113 Dva centrované nečíslované vzorce:
115 \bm Y = \mathbb{X}\bm\beta + \bm\varepsilon, \\[1ex]
116 \mathbb{X} = \begin{pmatrix} 1 & \T{\bm x_1} \\ \vdots & \vdots \\ 1 &
117 \T{\bm x_n} \end{pmatrix}.
119 Dva centrované číslované vzorce:
121 \bm Y = \mathbb{X}\bm\beta + \bm\varepsilon, \label{eq02:Y}\\[1ex]
122 \mathbb{X} = \begin{pmatrix} 1 & \T{\bm x_1} \label{eq03:X}\\ \vdots & \vdots \\ 1 &
123 \T{\bm x_n} \end{pmatrix}.
126 Definice rozdělená na dva případy:
130 0, & \text{je-li $r-j$ liché},\\
131 r!\,(-1)^{(r-j)/2}, & \text{je-li $r-j$ sudé}.
134 Všimněte si použití interpunkce v této konstrukci. Čárky a tečky se
135 dávají na místa, kam podle jazykových pravidel patří.
138 x& = y_1-y_2+y_3-y_5+y_8-\dots = && \text{z \eqref{eq02:Y}} \nonumber\\
139 & = y'\circ y^* = && \text{podle \eqref{eq03:X}} \nonumber\\
140 & = y(0) y' && \text {z Axiomu 1.}
144 Dva zarovnané vzorce nečíslované:
146 L(\bm\theta) &= \prod_{i=1}^n f_i(y_i;\,\bm\theta), \\
147 \ell(\bm\theta) &= \log\bigl\{L(\bm\theta)\bigr\} =
148 \sum_{i=1}^n \log\bigl\{f_i(y_i;\,\bm\theta)\bigr\}.
150 Dva zarovnané vzorce, první číslovaný:
152 L(\bm\theta) &= \prod_{i=1}^n f_i(y_i;\,\bm\theta), \label{eq01:L} \\
153 \ell(\bm\theta) &= \log\bigl\{L(\bm\theta)\bigr\} =
154 \sum_{i=1}^n \log\bigl\{f_i(y_i;\,\bm\theta)\bigr\}. \nonumber
157 Vzorec na dva řádky, první řádek zarovnaný vlevo, druhý vpravo, nečíslovaný:
159 \ell(\mu,\,\sigma^2) = \log\bigl\{L(\mu,\,\sigma^2)\bigr\} =
160 \sum_{i=1}^n \log\bigl\{f_i(y_i;\,\mu,\,\sigma^2)\bigr\}= \\
161 = -\,\frac{n}{2}\,\log(2\pi\sigma^2) \,-\,
162 \frac{1}{2\sigma^2}\sum_{i=1}^n\,(y_i - \mu)^2.
165 Vzorec na dva řádky, zarovnaný na $=$, číslovaný uprostřed:
166 \begin{equation}\label{eq01:ell}
168 \ell(\mu,\,\sigma^2) &= \log\bigl\{L(\mu,\,\sigma^2)\bigr\} =
169 \sum_{i=1}^n \log\bigl\{f(y_i;\,\mu,\,\sigma^2)\bigr\}= \\
170 & = -\,\frac{n}{2}\,\log(2\pi\sigma^2) \,-\,
171 \frac{1}{2\sigma^2}\sum_{i=1}^n\,(y_i - \mu)^2.
175 \section{Definice, věty, důkazy, \dots}
177 Konstrukce typu definice, věta, důkaz, příklad, \dots je vhodné
178 odlišit od okolního textu a~případně též číslovat s~možností použití
179 křížových odkazů. Pro každý typ těchto konstrukcí je vhodné mít
180 v~souboru s~makry (\texttt{makra.tex}) nadefinované jedno prostředí,
181 které zajistí jak vizuální odlišení od okolního textu, tak
182 automatické číslování s~možností křížově odkazovat.
184 \begin{definice}\label{def01:1}
185 Nechť náhodné veličiny $X_1,\dots,X_n$ jsou definovány na témž
186 prav\-dě\-po\-dob\-nost\-ním prostoru $(\Omega,\,\mathcal{A},\,\pr)$. Pak
187 vektor $\bm X = \T{(X_1,\dots,X_n)}$ nazveme \emph{náhodným
191 \begin{definice}[náhodný vektor]\label{def01:2}
192 Nechť náhodné veličiny $X_1,\dots,X_n$ jsou definovány na témž
193 pravděpodobnostním prostoru $(\Omega,\,\mathcal{A},\,\pr)$. Pak
194 vektor $\bm X = \T{(X_1,\dots,X_n)}$ nazveme \emph{náhodným
197 Definice~\ref{def01:1} ukazuje použití prostředí pro sazbu definice
198 bez titulku, definice~\ref{def01:2} ukazuje použití prostředí pro
199 sazbu definice s~titulkem.
201 \begin{veta}\label{veta01:1}
202 Náhodný vektor $\bm X$ je měřitelné zobrazení prostoru
203 $(\Omega,\,\mathcal{A},\,\pr)$ do $(\R_n,\,\mathcal{B}_n)$.
206 \begin{lemma}[\citealp{Andel07}, str. 29]\label{veta01:2}
207 Náhodný vektor $\bm X$ je měřitelné zobrazení prostoru
208 $(\Omega,\,\mathcal{A},\,\pr)$ do $(\R_n,\,\mathcal{B}_n)$.
211 Jednotlivé kroky důkazu jsou podrobně popsány v~práci \citet[str.
214 Věta~\ref{veta01:1} ukazuje použití prostředí pro sazbu matematické
215 věty bez titulku, lemma~\ref{veta01:2} ukazuje použití prostředí pro
216 sazbu matematické věty s~titulkem. Lemmata byla zavedena v~hlavním
217 souboru tak, že sdílejí číslování s~větami.